Din episoadele anterioare...
Fiica mea se află în ferma aceea. Cum ajung până acolo ?
Fiica noastră a fost concepută la bordul unei astronave extraterestre.
Este deosebit de importantă pentru ei.
Retragerea ! Retragerea !
Au creat-o pe Allie, pentru că fără noi nu erau compleți.
Nava, cadavrele, au fost moștenirea bunicului meu...
Ce fel de om a fost bunicul tău ?
Vrei să știi ce m-a speriat atât ?
Da, vreau să știu ce ai văzut !
Atunci, uite-te la mine, Mary. Uite-te la mine !
Puterea lor te obsedează. Cunosc acest sentiment.
Vrei să ai o parte din acea putere, cu orice preț.
Ce înseamnă asta ?
Nu înțelegi ? Nu s-a întâmplat nimic.
Tot ce am văzut, ce am pățit, a venit din mintea noastră.
Fetița poate materializa gândurile.
Când Allie a materializat astronava,
a arătat o putere mult mai mare decât sunt capabili extratereștrii.
Credeam că dacă îi pot păcăli că am dispărut, că am fost răpită,
vor înceta să mă caute.
Fetița este produsul al trei generații de încrucișare selectivă,
parte a unui experiment genetic de mărime nemaiîntâlnită.
Îmi spui ce reprezintă acest obiect ?
Adună informații, răspunde la stimulare...
- Mi-a cerut să citesc ce scria pe el. - Și ai putut ?
Simțeam că eram alături de ei toți.
Eu și unchiul meu avem un plan.
Public un anunț în ziarul New Yok Times.
Apoi, Tom îmi transmite un mesaj cu locul de întâlnire.
Îți amintești că spuneam că nu avem nici un semnal de la Allie,
că nu știam unde se află ?
- Am mințit. - Te iubesc.
Bună, Allie.
Pleacă de lângă fata mea ! Acum !
Te rog, nu te speria. Lisa, sunt bunicul tău.
Bunica ta mi l-a dat, cu mult timp în urmă.
Opriți-l !
Trageți ! Să-l împuște cineva !
Trageți !
Plecați, acum !
Allie, ce faci ? Oprește-te, te rog !
Episodul 10 PLECATĂ
AUTOSTRADA 2 Dawes, Nebraska
Doctore !
Trebuie să scăpăm de acești oameni.
- Cineva este cu ei. - Cineva ?
Un alt bărbat.
Conform spuselor acestor domni, a apărut un bărbat.
Un om de vreo 30 de ani. Ochii i s-au înnegrit, iar ei l-au împușcat.
Așteptau să-și arate puterea. Au văzut ce poate și bam ! Sunt aici.
Spui că un extraterestru a făcut ce-i aici ?
Chiar erai atent la ce spuneam.
N-a plecat într-o astronavă, ci într-un Dodge Durango.
Cu toate astea, nu-ți pică bine.
Duceți o fetiță de nouă ani
și o unitate a forțelor speciale în inima pământului american,
însă pierdeți fetița și nu realizați nimic.
- Ați dat de fund. - Sunteți acolo, alături de mine.
Acum trebuie să explic la Washington ce s-a întâmplat aici.
Găsiți-mi fata și pe oricine se află cu ea.
- Și cum să facem asta ? - Fetița este slăbită.
Cel care i-a venit în ajutor a fost împușcat.
Cu siguranță, sunteți în avantaj.
- Foarte ușor de făcut, aș zice. - Descurcați-vă.
Și după ce o găsim ?
Găsiți-mă pe mine, și mă ocup eu mai departe.
Până acum, te-ai descurcat de minune.
N-am intenția să cad singur.
Încercați să nu stricați totul.
Se află în Montana, au zece ore înaintea noastră.
Am pus să se transfere monitorizarea pe laptop-ul meu,
în caz că generalului îi trece prin minte să facă o verificare.
Bine.
Mary, ai trecut prin multe, cu tatăl tău și cu Allie.
Vreau să știi că sunt alături de tine.
Știu.
Spuneai că au așteptat să arate ce poate.
Da.
Acum după ce a arătat, ce va urma ?
O plăcintă.
- Ce ? - O plăcintă.
Regula mea nr.1 în călătoriile cu mașina.
Să găsim un loc unde au plăcintă și îți voi spune teoria mea.
Este extenuată, după tot ce a făcut.
- Se va face bine. - Oare ?
Și apoi, ce va urma ?
Vor veni iarăși după ea, sau va mai face ceva.
Trebuie să faci ceva să schimbi această situație.
Îmi vreau fetița înapoi.
Tu ai început totul, dar nu știi mai mult decât noi cum se va termina.
Charlie ? Ce faci ?
Afară. Afară !
Ce faci ?
Așteaptă o clipă. Vreau să vorbim puțin.
Avem nevoie de ajutorul lui. Allie are nevoie.
Ajutorul lui ? El e principalul vinovat !
Vreau să știu de ce se întâmplă toate astea.
Charlie, îi faci rău. Oprește-te. E deja slăbit.
Draga mea, totul va fi bine. Lasă-mă un moment.
De ce ești aici ?
De ce ai făcut toate astea ? Ce vrei ?
- Încercăm să înțelegem. - Ce să înțelegeți ?
Totul.
Voi încerca să mă exprim în cuvintele voastre.
Sunt... un om de știință. Toți eram oameni de știință.
Am venit aici să învățăm despre lumea voastră.
Voiam să aflăm totul, istoria, biologia voastră... totul.
Am venit aici să învățăm.
Genetic și biologic, nu suntem foarte diferiți de voi,
dar ceea ce voi numiți evoluție, ne-a schimbat.
În voi vedem unele lucruri... pe care nu le mai regăsim în noi.
Ce știm acum ?
Ei sunt energie care se poate manifesta sub diferite forme,
ca ființele pe care le-am văzut, astronavele lor, ca gândurile noastre.
În ceea ce-i privește, nu există bine sau rău.
Întreaga idee de bine și rău ne era străină.
Gândul că lucrurile pe care le făceam erau o cruzime...
Ei nu știu ce înseamnă bunătatea sau cruzimea,
nu pot vedea dincolo de unicitatea acestei energii...
...până la diferență,
unicitate, capacitatea voastră, de a iubi, de a simți.
Purtați în voi milă, dar și cruzime. Nouă ne lipsesc amândouă.
Sau, aceste trăsături sunt latente...
...în creierele lor, ca și animalul care doarme în fiecare dintre noi.
dar o experiență neobișnuită sau un lucru mărunt poate trezi aceste însușiri.
Și asta s-a întâmplat.
Bunica ta, Sally, m-a primit în casă și a fost bună cu mine.
Poate că ceva i-a atins, ceva simplu,
și a trezit senzația sentimentelor dispărute,
sentimente pierdute și pe jumătate reamintite.
Astfel a început marele nostru experiment.
Oare ar putea aduce înapoi ce au pierdut de milenii ?
Esența voastră sentimentală, tăria și emoțiile voastre
și rațiunea noastră mai evoluată... oare ar fi posibil să le aducem împreună ?
Dacă am fi reușit, am fi obținut următorul...
...pas în evoluția vieții.
Experimentul a fost un succes nesperat.
"Mama îmi vorbea adesea despre cer..."
Ce va urma ?
Allie va veni cu noi. Vom lucra cu ea.
O vom ajuta să înțeleagă partea noastră a ecuației.
Asta nu se va întâmpla.
Încă n-ai înțeles.
Ce ai văzut în bunica mea, mila, umanitatea noastră...
încă nu știi ce înseamnă.
Allie este fetița mea. Are nouă ani.
O iubesc din tot sufletul. Nu mi-o vei lua niciodată.
Nu poate rămâne aici, Lisa.
A făcut prea multe.
Dacă își folosește din nou puterile, partea din ea care este ca noi o va ucide.
Aveai dreptate.
Acei oameni vor continua să o caute, și ea va face ceva să vă apere.
Este singurul loc pentru ea.
Asta va urma.
Ba nu.
Ați provocat destulă durere pe această planetă.
S-a terminat. Renunță. Pleacă
Montana. Aparent, s-au oprit.
Ar trebui să-i ajungem în seara asta, cel târziu mâine dimineață.
Am trecut prin toate împreună, nu-i așa ?
Nu înțeleg ce vrei să spui.
Vom fi acolo când se va termina totul. Vom ști că ne-am făcut partea.
Ne-am făcut partea ?
S-o ținem pe Allie în siguranță, ca ei să termine ce au început.
N-ai nimic împotrivă, nu ? Ca ei să termine ce au început.
Abia aștept.
Numai asta vrei, așa e ? Un loc în față la spectacol ?
Sunt mult mai evoluați decât noi.
Ea este mult mai evoluată decât ei.
Aceasta este calea Tao. Natura își urmează cursul.
Și dacă este în natura noastră să ne opunem ?
Atunci vom pierde.
Regula 101 a evoluției.
Au fost câteva zile stranii.
Da, stranii.
Te simți bine ?
Vreau doar să fiu acasă, să-mi ascult CD-urile...
...să joc fotbal cu prietenii.
Știu.
Sunt doar un copil.
N-am cerut nimănui să mă facă deosebită.
Prietenul meu, Dale.
Fiul său a fost ucis în războiul din Golf.
Allie i-a adus fiul.
L-am văzut cu toții, limpede ca lumina zilei...
Probabil că unchiul tău a citit deja anunțul din ziar.
Va suna.
Ce s-a mai întâmplat, Cynthia ?
Au venit s-o ia oameni de la guvern.
Vreau să aud toată povestea, dar acum avem un telefon pe care îl așteptam.
Te rog să rămâi la telefon câteva minute.
Așa cum face din când în când,
cunoscutul expert în OZN, Tom Clarke, ne face o vizită.
- Vorbește-mi, Tom. - Salut, Bill.
Tom Clarke. Ce vești noi mai ai, prietene ?
În seara asta, numai o alarmă falsă. Telefonez de la Gray's Lake, Idaho.
Gray's Lake. Interesant nume. (gray = cenușiu)
Unchiul Tom ! Unchiul Tom !
Ce mai faci, draga mea ?
- Mă bucur să te văd. - Și eu.
El este ?
- E tatăl meu. - Știu.
- Tom. - Charlie.
Mulțumesc că ai avut grijă atât de bine de familia noastră.
Ce aventuri ai mai avut în ultima vreme ?
- S-au întâmplat multe. - Oh, da ?
Tom ?
Mă bucur să te văd din nou.
Am vrut să plecăm în Mexic, prin Texas.
Cunosc pe cineva în El Paso. El se ocupă de acte.
Ne vom întâlni la casa mamei mele, în Lubbock.
Cred că ar fi bine să plecați în America de Sud.
Cunosc acolo o familie care vă poate ajuta să rămâneți la Buenos Aires.
E o schimbare mare, dar trebuie făcută.
Ce-i ? Ai o presimțire ?
Totul...
...ar trebui să se îndrepte către un scop anume, doar atât.
Mexic sună bine.
Cu el, ce facem ?
Nu arată prea bine.
Nu cred că-i vom purta de grijă prea mult timp.
Oamenii vorbesc mult, ca și cum cel mai important lucru din viață
este să vezi lucrurile așa cum arată cu adevărat.
Dar tot ce facem, fiecare plan pe care îl făurim, este într-un fel o minciună.
Închidem ochii și pretindem că ziua în care nu va mai trebui
să facem planuri nu va veni niciodată.
Speranța este cea mai mare minciună care există, și cea mai bună.
Trebuie să continuăm ca și cum totul este important,
altfel nu am mai putea continua deloc.
Vrei un baton de ciocolată ?
Sunt bune ?
Nu sunt atât de sănătoase cum scrie pe ambalaj.
Au foarte mult zahăr.
Consumați hrană, nu ?
- Mâncăm, da. - Încearcă.
E bun.
Nu vreau s-o fac.
Știu.
La benzinărie, voiam să-i întorc unul împotriva altuia.
Aș fi putut s-o fac.
- Dar n-ai făcut-o. - Am fost foarte aproape.
Nu vreau să fac rău oamenilor.
Cum să fac să înceteze totul ?
Adică, dacă nu aș avea aceste puteri, oamenii m-ar lăsa în pace, nu-i așa ?
Nu-i cunosc foarte bine pe oameni.
- Pot face ceva pentru tine ? - Nimic.
Ceilalți vor veni să te salveze ?
Eu nu sunt important.
Allie, pentru un timp îți va fi greu. Îți va fi frică și vei fi singură.
Începi să devii mai mult decât ești.
Nu voi pleca cu voi. Locul meu este aici, alături de familia mea.
Ți-am adus asta.
Ce este ?
A fost al bunicii tale. Mi l-a dat înainte să plec.
Nu mai rezist mult.
Știu.
- Cum te simți ? - Bine.
Întotdeauna ai vrut să mergi într-o călătorie lungă cu mașina, nu ?
Allie...
John... ne-a ajutat mult și e rănit, dar asta nu înseamnă
că trebuie să faci tot ce vrea.
I-am spus deja că nu vreau să plec cu el.
El ce a răspuns ?
Mi-a dat asta.
Dă-mi-l.
Tata spunea că toți copiii n-ar trebui să se gândească
la ceva mai complicat decât baseball-ul.
Vei fi din nou o fetiță normală. Îți promit.
Au ajuns iarăși împreună.
Vezi cum îți stă.
Nu te voi lăsa să pleci niciodată, draga mea.
Niciodată.
Ce înduioșător.
Am un pistol în spatele mamei tale.
Pariez că am timp să bag un glonte în ea înainte să transformi benzinăria
într-o farfurie zburătoare sau sau cine mai știe ce.
Allie, să nu încerci nimic. Ai înțeles ?
Fii o fată cuminte. Ascult-o pe mama.
Allie, când eram la fermă, ai văzut ceva care te-a speriat.
Cred că știi ce vor ei de la tine, și am impresia că nu vrei s-o faci.
Pot avea grijă de tine. Te pot ține departe de... prietenii tăi.
Putem lucra împreună.
Nu vreau să rănesc pe nimeni.
Nu ai alte opțiuni, probabil că știi deja.
Am resursele și tehnologia să te pot ajuta.
Poți alege între mine și ei.
Vreau numai să te ajut.
Minți. Tu nu poți ajuta pe nimeni.
Să mergem.
Urcați în mașină, acum !
Intrați ! Mai repede !
Mai repede !
Lisa ! Allie !
Țineți-vă bine !
- Allie, să nu faci nimic ! Nu e bine ! - N-am făcut-o eu !
- Lasă-mă ! - Voiai s-o împuști !
Te cred că da. Ea rămâne aici, cu noi !
A fost cât pe ce.
Cum ne-au găsit ?
Draga mea, vreau să te întreb ceva.
Oamenii aceia din armată, când ai fost cu ei,
ai spus că ți-au pus ceva pe cap.
Așa este. I-am auzit spunând că era pentru a bloca niște semnale.
Dacă știu să blocheze semnalul, atunci știu să-l citească, să-l urmărească.
Și tu ai unul, Lisa. Așa te-au găsit în Seattle.
Atunci ce rost mai are să mergem la Buenos Aires ?
Oriunde am merge, ne vor găsi.
Trebuie să putem face ceva.
Tu o poți opri, nu-i așa ? Poți face ceva cu semnalele.
Dacă poți, fă-o. Ne-o datorezi.
Nu pot. Nu am puterea necesară.
Dar Allie poate.
Găsește-l în tine, Allie.
Poți face asta ?
Allie, să nu faci nimic. Ești slăbită.
Trebuie s-o fac.
Allie, te rog, nu.
Ce-ai făcut ? Muzica mă ajută să mă concentrez.
Nu le mai recepționăm semnalele.
Știu.
Știi ?
Oprite. Dispărute S-a terminat cu ele.
- Și când intenționai să-mi spui ? - Mă pregăteam.
- Crezi că e mâna lui Allie ? - Probabil.
- Pari mulțumit. - Privește aici.
Aparițiile au început din nou. Au apărut lumini pe cer în Idaho și Nebraska.
Ar trebui să ne pregătim.
Nu poți face nimic, Mary. Nu înțelegi ?
Vorbești despre ce s-a întâmplat în parcare ?
- Erai gata s-o împuști. - Eram gata s-o opresc.
N-ai acest drept.
Nu vrei s-o lași să scape, nu ?
Nu pot.
Cunoști legenda Meduzei ?
Dacă o privești, te transformi în piatră.
Dacă nu cunoști secretul...
...pe care îl poți afla numai dacă ești un războinic luminat.
Unde vrei să ajungi ?
Dacă știi secretul... o poți ucide.
Și apoi, calul înaripat, Pegas, își ia zborul din capul ei...
..și lumea devine un loc... deosebit de frumos.
Cândva speram că ne vom alege cu ceva. Poate cu o nouă știință.
Am sperat chiar că vom putea lua ce e mai bun din ei.
Dar nu suntem pregătiți să fim mai mult decât spectatori.
Dacă încercăm mai mult...
...vom împietri.
Eu nu renunț, Chet.
O voi găsi și voi fi mai mult decât un spectator.
Dacă totul este legat de fetița asta, Allie, cum spuneți cu toții,
atunci poate că nu e vorba despre o conspirație, d-le Jeffries.
Poate că e vorba de a ne întâlni și a continua împreună.
Îți mulțumim, Bruce din Nebraska.
Întotdeauna am spus că e bine să terminăm într-o notă optimistă.
Sunt acestea ultimele zile ? Se apropie oare punctul culminant ?
Luminile sunt pe cer. Iar acolo, undeva pe drum, se află o fetiță.
Este în gândurile și rugăciunile noastre.
Aici este William Jeffries, care vă spune "Continuați să priviți spre cer
și sperați la un răspuns care să nu doară."
Ar fi trebuit s-o opresc. N-ar fi trebuit s-o las să oprească semnalele.
Bine, trage-ți sufletul.
Las-o puțin să-și revină înainte de a pleca iar la drum.
Nimeni nu vă va găsi aici.
- Cu John, ce facem ? - Lasă-l să se odihnească.
Las-o pe Allie câteva zile să prindă puteri.
Până atunci, vor veni actele și vom putea pleca.
Ce faci ?
Nu pot rămâne cu voi.
Dacă sunt aici, mai devreme sau mai târziu veți fi găsiți.
Acum, când v-ați oprit semnalele...
...odată ce voi pleca, nu vom mai ști unde sunteți.
Adică nimeni nu mă va putea găsi ?
Nu îți pot promite asta.
Dar vei avea șansa să fii fetița care ai spus că vrei să fii.
Dacă situația va deveni prea grea...
...dacă vei simți că nu mai poți rămâne aici, ne poți regăsi.
Vei ști cum.
Trebuie să găsești în tine partea care e din noi.
Noi te vom auzi și vom veni după tine.
Dar fără a ne chema... nu vom ști unde să te găsim.
Eu sunt aceea care va ști ?
Când va veni timpul potrivit... va fi alegerea ta.
Ce am învățat din asta,...
...ce s-a schimbat în mine...
...este că n-aș mai face asta niciodată.
A fost greșeala mea. Nu aveam dreptul să mă amestec.
N-ai fi putut s-o faci dacă nu ți-ar fi fost menit.
Mă bucur că te-am putut vedea.
Adio, Allie.
Pot să mă plimb puțin cu tine ?
Numai până la marginea pădurii.
Nu e bine să mergi mai departe.
Adio, Allie.
Cum poți să te desparți de cineva ?
Cum poți să înțelegi că așa este cel mai bine, că totul se schimbă ?
Cum poți găsi o cale să te simți bine în loc să ți se rupă inima ?
Cel mai greu lucru pe care îl vei învăța este cum să spui adio.
Allie ?
Allie... Allie.
Charlie...
Charlie !
Ce i-a făcut ? I-a făcut ceva și a plecat !
Nu cred. Probabil că ar fi cedat oricum.
Cred că a plecat pentru a o proteja.
Am avut un sentiment în legătură cu John.
Când i-a arătat lui Allie cum să ne blocheze semnalele,
cred că a făcut-o pentru ca extratereștrii să nu ne poată găsi.
Dar cât timp el era cu noi, până la urmă ne-ar fi găsit.
Făcea parte din ei...
Nu sunt sigură, dar atunci când a plecat,
i-a dat lui Allie și nouă o șansă.
Ar trebui să n-o pierdem.
Poate că nici ei nu știu unde este.
- E o idee, nu ? - Nu vorbești serios.
Dacă și ei o caută ?
Când i-a dispărut semnalul, au apărut imediat luminile.
Cum este posibil ? E cu unul din ei.
Bună întrebare.
Atunci, ce crezi ?
Omul de la volan era Tom Clarke, unchiul Lisei.
Da, mi s-a părut că l-am recunoscut.
Am cerut de la birou toate dosarele bunicului meu, tot ce avem despre Tom.
Bunicul meu a fost în Texas o dată.
Da, și a fost băgat în sperieți de Jacob Clarke, nu ?
Tom încă mai deține ferma mamei sale,
aceea la care a fost bunicul să-l ia pe Jacob.
- Acolo crezi că sunt ? - Mă duc să arunc o privire.
Și ce dacă sunt acolo, Mary ?
Ce vei face atunci ?
Austin, Texas. Cu Tom Clarke.
Eu sunt Tom Clarke. În acest moment nu sunt acasă,
dar îmi puteți lăsa un mesaj după semnal.
Tom Clarke, aici Chet Wakeman. Te sun să te avertizez.
Vreau să te ajut...
N-aș fi crezut niciodată, acum 50 de ani, când l-am găsit în hambar...
...că se va ajunge aici.
Te-au răpit și pe tine, nu ?
Da.
Și le-ai opus rezistență ?
Am încercat.
Ai luptat pentru Allie și Lisa. Ai moștenit-o din familie.
Bunicul tău, la fel ?
Și tata.
Nu ne-au făcut favoruri.
- Ei bine... - Îmi pare rău.
Nimic nu e simplu niciodată, nu-i așa ?
Mă duc înăuntru să văd ce face Allie.
Ce s-a întâmplat ?
Te-am sunat imediat ce am aflat.
Am dat unele explicații autorităților locale.
Au fost de acord să ne cedeze jurisdicția.
Cum a fost la Washington ?
În perioada de activitate pe teren,
am realizat că obțin cele mai bune rezultate de la oamenii mei
atunci când nu mă refer la ei ca idioți incompetenți.
Oamenii se descurcă cel mai bine când nu sunt împovărați de îndoială.
Șefii din prezent preferă o abordare mai directă.
Avem 48 de ore s-o găsim pe fetiță.
Vreau să-ți mulțumesc că ai preluat comanda, căpitane.
Colonelul Breck nu era la înălțimea unei asemenea provocări.
Vă mulțumesc, domnule.
Am tot respectul pentru colonel, dar la ce se aștepta ?
Una e să te aștepți la ceva, căpitane, și altceva s-o pățești cu adevărat.
E o ticăloasă fără pereche.
Cu siguranță, știe unde se află fetița.
Cred că amândoi știau, dar a existat între ei o diferență de opinie
asupra a ce trebuie făcut în continuare.
E o ticăloasă fără pereche.
Ai dreptate, generale.
Mi-am sunat omul.
Va fi aici imediat ce actele vor fi gata. Probabil mâine.
Atunci, vă vom scoate din țară.
Ce s-a întâmplat ?
Am primit...
Am primit acasă un mesaj pe robot de la Chet Wakeman,
unul din granzii proiectului, cel care a venit după tine în Seattle.
Îl știu.
A spus că vrea să ne ajute. Apoi s-a întrerupt.
Probabil că a încercat să ne sperie, sperând că vom greși.
Da, probabil.
Nu-l poți grăbi pe omul cu actele ?
Am încercat deja.
- Pe aici, domnișoară Crawford. - Chiar e nevoie de ele ?
Pentru ca autoritățile locale să te predea nouă în siguranță, da, sunt.
Stai jos.
Mi-e silă să am de-a face cu tine.
Să fie limpede.
Înțeleg.
Când se va termina totul, voi avea grijă să plătești pentru ce ai făcut.
Atunci, să începem.
Știai unde se află fetița, dar ai preferat să nu-mi spui.
Ai vrut s-o păstrezi numai pentru tine.
Am vrut s-o folosesc pentru a-mi recâștiga influența, da.
De ce te-ai răzgândit ?
Din cauza dr. Wakeman.
Ai urmărit rapoartele venite din nord-vest, despre lumini ?
Da, până acum atâta au fost, numai apariții de lumini.
El a crezut că veniseră după Allie.
Atunci, de ce n-o iau pur și simplu ?
Pentru că deocamdată nu știu unde se află.
Este cu unul din ei, cel de la benzinărie.
Poate că el a oprit semnalul. Poate că o protejează.
De ce ar face asta ?
Poate că are remușcări ?
Am găsit-o pe Allie într-o benzinărie.
A scăpat cu ajutorul extraterestrului. Allie n-a făcut nimic.
Se pare că nu era nevoie.
Nu. Nu. E terminată, generale. E consumată.
Să presupunem că am dreptate și ei nu știu unde s-o găsească.
Asta înseamnă că pentru moment nu o pot proteja.
Pentru moment.
Așa că vrei să ajungi la ea înaintea lor.
Vreau să terminăm ce am început.
După tot ce ai făcut.
Știi care este miza.
Intenționa să o avertizeze.
Să o avertizeze ?
Vei fi nevoit să lucrezi cu mine.
Vrei să le dai jos ?
Casa mamei lui Tom Clarke, Lubbock, Texas.
Asta n-am vrut să știi.
M-ai dat o dată la o parte și s-a întors împotriva ta.
La sfârșit, poți ordona să fiu arestată, poți face tot ce crezi de cuviință,
dar pentru moment ai nevoie de cineva care înțelege cu cine ai de-a face.
Ai nevoie de mine.
Repede și discret.
Trimite oamenii de la Fort Ash în Texas.
Vor veni în curând, încercând să oprească ce urmează să se întâmple.
Dar poate că vor fi opriți.
Poate că se va întâmpla ceva care să le îngreuneze misiunea.
- Cum se mai simte ? - La fel.
- Crezi că vor veni ? - E numai o problemă de timp.
N-are rost să fugim dacă nu avem unde.
Guvernul poate face așa ceva numai pentru că nu vede nimeni.
- Așa ai spus întotdeauna. - Da.
Am o idee.
Cât de aproape găsesc un telefon ?
Pe cine vrei să suni, Charlie ?
Nu eu, tu.
N-am intrat niciodată într-un OZN,
n-am întâlnit nici una din aceste creaturi,
însă cred cu adevărat că sunt reale.
De ce ? Pentru că nu pot crede
că sute de mii de oameni ar putea spune aceeași minciună.
Dacă urmează cine cred eu că e, pregătiți-vă pentru o tratație specială.
"Tom Clarke a revenit", scrie pe ecranul meu.
Cărui fapt datorăm această plăcere ? Ai găsit ceva în Idaho ?
Vorbește cu mine și îți voi răspunde.
E vorba despre fetița pe care o caută armata.
Am primit multe telefoane despre ea.
Cei care au sunat spun adevărul.
O cunosc pe această fetiță.
Speram ca ascultătorii tăi să ne ajute.
Cred că avem multe de vorbit, Tom, dar trebuie mai întâi să-mi plătesc facturile,
așa că dacă rămâi pe fir...
Mai ești acolo, Tom ?
Sunt aici.
Ascultă, Tom, am ieșit din emisie.
Fetița asta...
am primit niște telefoane serioase din Seattle.
Ce-mi poți spune despre ea ?
Pentru început, că e nepoata mea.
S-a făcut.
Am informații despre fetița despre care ați auzit vorbindu-se la știri.
Ca de obicei, nu vi se spune totul.
Această fetiță e o bucățică de cer, prieteni.
Ați fost răpiți ? Și ea a fost.
Ați trăit experiențe dincolo de înțelegerea umană ?
E valabil și pentru Allie.
Ea ar putea să fie cheia spre o înțelegere superioară celei pe care o avem acum.
Guvernul așa crede.
De asta Allie nu e în siguranță, pentru că nu se vor odihni
până când nu va fi în mâinile lor, să o poată studia,
pentru a încerca să înțeleagă despre ce este vorba.
De aceea, are nevoie de ajutorul nostru.
Ei pot face ceea ce fac pentru că lucrează în secret.
Nu se arată la lumina zilei.
Dacă în noaptea asta sunteți pe drum, întoarceți mașina înspre statul Texas.
Dacă sunteți în pat, sculați-vă și îmbrăcați-vă
pentru că nu o vor putea atinge dacă vor exista martori.
Oamenii guvernului probabil că sunt deja pe drum,
dar trebuie să ajungem primii pentru a o salva.
Primesc de la voi atâtea telefoane, scrisori și e-mail-uri,
în care îmi cereți un răspuns.
Dacă vreți să știți de ce ați fost răpiți, de ce s-a întâmplat totul,
vom salva un copil, prieteni,
și făcând asta poate că vom afla răspunsul.
Tom, Lisa, ar trebui să vedeți asta.
Ținta lor e o fetiță pe nume Allie.
Sunt interesați de ea guvernul nostru și o rasă extraterestră
care ne vizitează planeta încă din anii 1940.
Aceasta este fetița despre care se vorbește.
În timp ce guvernul a oferit o recompensă
în schimbul informațiilor care ar putea ajuta la prinderea ei,
oficialitățile armatei neagă orice legătură între această căutare
și mișcările de trupe de la Fort Ash.
D-le Jeffries, credeți că aceste mișcări de trupe
au legătură cu fetița căutată de guvern ?
Am venit aici în Texas s-o vedem pe această fetiță
și să înțelegem ce s-a întâmplat în toți acești ani.
Misiuni ultrasecrete, conspirații guvernamentale
implicând OZN-uri și extratereștri ?
Ar putea fi greu de crezut, însă Jeffries nu este singurul care crede în ele.
Tom ?
Tom Clarke ?
Îți mulțumesc că ai venit, Bill.
Se întâmplă ceva extraordinar.
Se pare că oamenii ascultă radioul la ora 4 dimineața.
Ce face nepoata ta ?
Cineva de aici e doctoriță. Acum, e înăuntru la ea.
Bine.
Cunoștințele mele de medicină sunt depășite aici.
Poate să călătorească ?
Și eu am fost răpită de mai multe ori.
M-au luat de la vârsta de 7 ani, dar încă nu știu cu cine avem de-a face.
E un caz pentru medicina lor, nu a noastră.
Nu ! Nu va ajunge în nici un caz la ei.
Vom găsi o cale s-o ajutăm aici.
Bine, bine.
Vă las singuri cu fetița voastră.
Încerci din răsputeri să fii tare pentru copilul tău.
"Sunt mama ta, pot să rezolv totul, te pot păzi."
De fapt, știi foarte bine că nu poți face nimic.
Nu îi poți păzi de nimic.
Ai făcut foarte multe.
Va fi bine. Tom a pregătit totul pentru noi.
Când prietenul său va aduce actele, vom dispărea pe nesimțite.
Așa mi-am petrecut copilăria. Mă pricep la asta.
- Nina. - Bună.
Oh, Doamne !
Nu-mi vine să cred că ești aici.
Denny a auzit de voi la radio.
Nu se simte bine ?
Nu se simte deloc bine, Nina.
A fost o serie de minuni,
ce ni s-a întâmplat, ce ne-au făcut, a fost o serie de minuni,
iar lucrurile pe care le poate face,
în puterile sale, există bunătate, dorința de a face bine.
Am fost foarte nervos. Cred că încă mai sunt.
Dar ce am văzut și ce a făcut... Sunt alături de acești oameni.
După tot ce le-am făcut, sunt aici, alături de ei.
M-au putut ierta, datorită ei.
Nu ne putem apropia mai mult fără să atragem atenția mulțimii.
Ne vom comporta ca în eventualitatea unei revolte,
vom trimite întâi scutierii, să împrăștie mulțimea.
Cu toate astea, trebuie să recunoști că au făcut o mutare bună.
Am încercat să trecem nevăzuți de radar, dar au pus un zid de oameni
între noi și fetiță.
Trebuie să însemne mult pentru acești oameni, dacă au ajuns până aici.
Vom acționa la noapte.
Aveți un mesaj video...
Bună, scumpa mea.
Am programat trimiterea acestui fișier în 24 de ore, dacă nu va fi șters.
Se pare că nu l-am șters, ceea ce probabil înseamnă...
că tu m-ai șters pe mine.
Mă așteptam la așa ceva.
Probabil că acum te afli pe ultima sută de metri.
Aș vrea să pot fi acolo.
Am vrut să-ți spun ceva.
Toți căutăm cu disperare un sens, nu-i așa ?
Toți.
Și tu, Mary,... chiar dacă nu crezi.
Vrei răspunsuri, și cred că în această privință, extratereștrii te vor dezamăgi.
Adevărul e următorul.
Își pun aceleași întrebări ca și noi.
Nimeni nu e Dumnezeu aici. Suntem toți în aceeași barcă.
Asta a fost viața noastră împreună, nu ?
Am pus întrebări.
Îmi plăcea felul în care...
Îmi plăcea privirea absentă din ochii tăi de fiecare dată când lucrai la ceva.
Am fi putut trăi fericiți, Mary. Sunt convins...
Dacă ai fi renunțat.
Asta e încă o întrebare pentru ei, nu ?
Ce ne face să ne comportăm atât de irațional ?
De ce facem unele lucruri ?
Poate că...
pot crea un întreg mai bun decât suma părților sale.
Allie aparține lor.
Nu suntem încă pregătiți pentru cunoștințele lor.
Ne-ar distruge.
Uite cum vorbesc.
Cred că până la urmă am devenit un umanist.
Dai din cap, nu-i așa ?
Vezi ?
Mă iubești.
Ce v-a adus aici ?
Imediat cum am auzit ce i se întâmplă fetiței, am știut că trebuie să fiu aici.
- Cât credeți că veți rămâne ? - Atât cât va fi nevoie.
- Și dumneavoastră ? - Toți simțim la fel.
Nu știu dacă v-am putea spune de ce,
dar toți am știut că trebuie să venim aici.
E greu de explicat dacă nu ai fost răpit, dar am știut că trebuia să venim.
Fetița, Allie, se află în această casă.
Unii afirmă că se odihnește, alții spun că e pe moarte.
Întrebarea la care n-am putut răspunde încă
este ce înseamnă ea pentru acest grup de oameni,
care sunt convinși că au fost răpiți de extratereștri ?
Îți mulțumesc că ai făcut asta pentru mine.
Nici o problemă. Succes, Tom.
Aici sunt toate actele: pașapoarte, vize.
O mașină vă așteaptă în pădure. Un drum vechi duce pe autostrada 177.
L-am urmat cu Dale, azi dimineață. Trece dincolo de armată.
Am ieșit pe cealaltă parte. Nu ne-au observat.
Ești gata ?
Am fost la magazinul de articole sportive și am cumpărat totul din zona de vânătoare.
Dacă se leagă cineva de fetița noastră, va trebui să treacă mai întâi peste noi.
Nu vreau să faceți asta.
Allie ?
Tom, pot să vorbesc cu ea ? Numai un moment.
Nu. Vă rog, mergeți înapoi la mașinile voastre !
Bill, ajută-mă să-i duc pe oameni...
Oameni buni, vă rog...
Nu este încă pregătită să vorbească cu noi.
Încă nu e pregătită.
- Te simți bine ? - Da.
Trebuie să plecăm de aici.
Mergem undeva departe, unde toate astea nu au importanță.
Totul e pregătit. Trebuie să plecăm.
Nu, nu acum. Vreau să vorbesc cu ei.
Bună.
Știu că sunteți speriați, dar nu trebuie să vă mai fie frică.
Dragă...
Draga mea... nu trebuie să faci asta.
Trebuie numai să fii fetița mea. Restul, nu trebuie să se întâmple.
Nu trebuie să faci asta.
Dar le este frică. Au nevoie de ceva.
Nu trebuie să le dai tu ce au nevoie.
Poate că trebuie.
Aveți ceva în capul vostru. Ceva care le arată unde vă aflați.
Le pot opri pe toate. Când se vor opri, vor ieși afară.
Să nu vă fie teamă.
N-or să mai vină după voi. Nu vor putea să vă găsească.
Nimeni n-o să vă mai răpească.
Nu e normal să facă ce ne-au făcut.
Poate că nu pentru noi, dar dacă am fi privit din altă parte,
venise vremea să se întâmple.
Ce să se întâmple ?
Eu.
Ascultați-mă, toată lumea !
Nu vor face nimic !
Suntem prea mulți ! Vreți să fiți de ajutor ?
Adunați-vă în fața verandei !
Du-te la mașină. Adu-mi unitatea fără fir.
Atenție ! Această zonă se află sub control federal !
Vă rugăm să cooperați în vederea
deplasării imediate într-o zonă alternativă.
Mașinile și bunurile personale...
Nu-i ascultați ! E o minciună !
Rămâneți aici ! Rămâneți în fața verandei !
Aici, în fața lui Allie.
Împreună, suntem mai puternici ! Rămâneți în fața verandei.
Să știți că mulți avem arme și suntem gata să ne dăm viața
pentru a o apăra pe Allie, sau să luăm vieți, dacă trebuie.
Plecați, acum.
Urmați-vă planul. Noi vom face ce este necesar.
Mulțumesc.
Au venit în forță, ieșind din noapte
pentru a închide din nou monstrul în cușcă.
Mai bine am intra în casă.
Nu...
Allie...
Acum vor veni după tine ?
John a lăsat asta la alegerea mea.
Crezi că dacă am fi fost oameni normali,
Charlie ar fi locuit cu noi și am fi fost o familie ?
Sunt sigură că da.
Nu vreau să plec. Vreau să rămân aici, cu voi.
Atunci, rămâi ! Avem un plan. Putem pleca de aici chiar acum !
Dă ordinul.
Trupă... avansați !
Iată-i, vin.
Vin după o fetiță, doamnelor și domnilor !
Vă rugăm să vă dispersați imediat !
Dacă nu vă dispersați, veți încălca Ordonanța Federală 860,
punerea în pericol a bunurilor publice.
Oh, Allie.
Allie, te rog, nu. Te rog !
L-ați auzit pe Dale. Dacă rămân aici, vor muri oameni.
Nu vreau să se întâmple asta din cauza mea.
Atunci, să plecăm. Avem un plan.
Unde am putea merge ? Am lua-o iar de la capăt.
Allie, Allie, ascultă-mă. Nu voi permite din nou așa ceva.
Vom pleca departe de aici, alături de Charlie.
Vom găsi o cale.
Nu putem face nimic.
Acum suntem o familie. Putem încerca.
Am fost întotdeauna o familie.
Generale.
N-am cerut asta !
Vreau să fiu o fetiță ! Vreau să fiu numai o fetiță !
De data asta, chiar vin...
...nu-i așa ?
Charlie...
Mă bucur că ești tatăl meu.
Te iubesc.
Și eu te iubesc, tată.
Trebuie să plec.
Nu.
Nu, nu pot, nu pot. Nu te las să pleci.
Ai spus că așa trebuia să se întâmple.
Așa va fi.
- Și această parte. - Nu pot suporta asta.
Trebuie să plec.
Am spus că nu te voi lăsa niciodată să pleci.
Te iubesc, draga mea...
...în fiecare zi și de două ori mai mult duminica.
Și eu te iubesc, mamă.
Ea a creat toate astea ? E o simplă imagine ?
Nu e nici o imagine, generale. E real.
Nu-i poți opri ? Nu-i poți opri ?!
Te rog ! Trebuie să faci ceva. E familia mea, e fiica mea !
Nu putem face nimic.
Allie aparține lor, ea și știința de a face aceste lucruri.
Îmi pare rău.
- Și obiectul acela. - Nu.
A înregistrat totul.
Chiar dacă pierdem fetița, măcar avem emițătorul.
Mai devreme sau mai târziu, vom ști ce știu ei.
Exact.
Tu ai vrut să mergi până la capăt.
Și am făcut-o.
Domnule !
Lăsați-o să privească până la sfârșit. O merită.
Nu știu ce se va întâmpla în continuare.
Nu știu ce voi deveni, ce voi învăța.
Dar știu un lucru:
Viața înseamnă să pui întrebări, nu să afli răspunsuri.
Mergem înainte pentru că vrem să știm ce se află în spatele următoarei înălțimi.
Trebuie să continuăm să punem întrebări, să vrem să înțelegem.
Chiar și atunci când știm că nu vom găsi un răspuns,
tebuie să punem în continuare întrebări.
Mă scuzați.
Ați cunoscut-o personal pe fetiță sau familia ei ?
Nu. Am venit numai să văd despre ce era vorba.
Domnule, să-i luăm pe mamă și tată ?
Mama și tatăl ? Vorbești despre părinții fetiței ?
Da, domnule, despre părinții ei.
Probabil că au dispărut în mijlocul aglomerației.
Nu-i văd nicăieri.
Nici eu, domnule.
Să le spun băieților de la forțele speciale să se întoarcă la Fort Bliss ?
Nu văd de ce nu, căpitane. Nu mai avem ce căuta aici.
Cred că te interesează asta.
A făcut ce trebuia, Lisa.
L-a luat pe celălalt cu ea. A luat cealaltă stea.
Se va întoarce, Charlie.
Se va întoarce cu siguranță.
Se va întoarce.
Mama îmi vorbea adesea despre cer.
Îi plăcea să priveacă ziua norii, iar noaptea stelele.
Mai ales stelele.
Câteodată, începeam un joc,
un joc numit "Ce se află dincolo de cer ?"
Ne imaginam că e întuneric total sau o lumină orbitoare,
sau altceva pentru care nu aveam un nume.
Desigur, era numai un joc.
Dincolo de cer nu este nimic.
Cerul doar există și se întinde la nesfârșit
iar jocurile noastre se desfășoară sub el.
Traducerea: intellect
23-25 aprilie 2004
********************
Just before it gets dark
When the light still hangs in the sky
The day's not quite come
All its promises still in your own eyes
Between the time your mother calls
And the time you put the ball away
There's a lifetime to be lived
And a world where every dream is here to stay
Just before the night comes
And you run back to the safety of your world
Just before it gets dark
You can believe in every story ever told
In those last precious moments
There's a beauty no one wants to give away
Well, nothin' lasts forever
But those moments keep forever far away
Just before it gets dark
Before you grow old
Before you're too old to pretend
Just before it gets dark
And you know your dreams will not come back again
Hold on
Hold on tight
And I promise you, baby
It'll all be all right
I promise you, baby
It'll all be all right
English subtitle by Hervieu/Hovilmist